Mehmet V
De Viquipèdia
![]() |
|
---|---|
Sultà Otomà Califa |
|
![]() |
|
Retrat de Mehmet V | |
Regnat | 1909–1918 |
Predecessor | Abdülhamit II |
Successor | Mehmet VI |
Mehmet V (turc: Mehmed V Reşad o Reşat Mehmet) (2 de novembre de 1884-3 de juliol de 1918) va ser soldà de l'Imperi Otomà.
Fill del soldà Abdülmecit va passar els primers vint-i-cinc anys de vida confinat als harems de Palau tal i com era costum a la família reial otomana. Nou d'aquests anys els va passar pràcticament sol, i dedicà aquest temps a estudiar poesia segons l'antic estil persa convertint-se en un aclamat poeta.
El seu regne va començar el 27 d'abril de 1909, però no disposava de poder polític real. Les decisions importants eren preses pels membres del govern otomà i, quan esclatà la Primera Guerra Mundial, pels tres paixàs: Enver Paixà, Talat Paixà, i Cemal Paixà. Va passar la major part de la seva vida als seus palaus a Istanbul.
L'únic acte polític significatiu que va realitzar Mehmet va ser la declaració formal de la jihad contra els aliats l'11 de novembre de 1914. Tècnicament aquesta va ser l'última declaració d'una jihad genuïna, ja que el califat desaparegué el 1924. Tanmateix la declaració va tenir escàs efecte a la guerra, i fins i tot Aràbia van participar-hi a favor dels anglesos a la Revolta Àrab de 1916.
![Guillem II, Mehmet V, Francesc Josep: els tres emperadors de les Potències Centrals durant la Gran Guerra.](../../../../images/shared/thumb/4/4b/Drei_Kaiser_Bund.jpg/300px-Drei_Kaiser_Bund.jpg)
La figura de Mehmet era utilitzada amb fins propagandístics durant la Gran Guerra, amb un tractament similar al que rebien el Kàiser Guillem II a Alemanya i l'emperador Francesc Josep I a Àustria. Mehmet va acollir el kàiser alemany a Istanbul en una visita el 15 d'octubre de 1917.
Mehmet V va morir el 3 de juliol de 1918 a l'edat de 73 anys, quatre mesos després de la fi de la guerra mundial i la rendició de les Potències Centrals que a la pràctica va acabar conduint al desmembrament de l'Imperi Otomà.
La seva tomba es troba al districte Eyüp de la ciutat. Va ser succeït pel seu germà Mehmet VI, que seria l'últim soldà de l'Imperi. El sobrevisqueren dos fills: els prínceps Mehmet Ziyaeddin (1873-1938) i Ömer Hilmi (1888-1935).
![]() |
|
---|---|
Expansió (1299–1453) | Osman I - Orhan - Murat I - Baiazet I - Mehmet I - Murat II - Mehmet II |
Apogeu (1453–1683) | Baiazet II - Selim I - Solimà I - Selim II - Murat III - Mehmet III - Ahmet I - Mustafà I - Osman II - Murat IV - Ibrahim I - Mehmet IV |
Estancament (1683–1827) | Solimà II - Ahmet II - Mustafà II - Ahmet III - Mahmut I - Osman III - Mustafà III - Abdul Hamid I - Selim III - Mustafà IV - Mahmut II |
Declivi (1828–1908) | Abdülmecit - Abdülâziz - Murat V - Abdul Hamid II |
Dissolució (1908–1923) | Mehmet V - Mehmet VI |