Codificació de carreteres a Catalunya
De Viquipèdia
El 2001 es va posar en marxa a Catalunya un nou sistema de codificació de les carreteres catalanes.
Taula de continguts |
[edita] Història
La codificació anterior, aprovada amb el Plan general de obras públicas de 1939, en plena postguerra, estava realitzada amb una visió centralista, atès que l'únic referent geogràfic era Madrid, i es referia a una xarxa que no tenia res a veure amb la del 2001, amb la utilització d'un sistema de jerarquies obsoletes basat en la xarxa radial de carreteres nacionals, i en un sistema radiocèntric a partir de Madrid.
[edita] Sistema de codificació 1939 - 2001
Per a aquest sistema, s'utilitzaven habitualment una o dues lletres i tres dígits:
- La lletra o lletres per al tipus de carretera:
- - N per a les carreteres nacionals
- - La inicial o inicials de la província per a les provincials, i
- - C per a les comarcals.
- El primer dígit per al sector:
- La carretera Nacional II, o N-II, que s'inicia a Madrid, i que encara avui travessa Catalunya d'oest a est fins a Barcelona, i de sud a nord fins a La Jonquera, dividia Catalunya en dos sectors que s'utilitzaven per a la codificació:
- El segon dígit per a la distància a Madrid (grosso modo) de l'origen de la carretera:
- - 1 fins a 100 km
- - 2 entre 100 i 200 km
- - 3 entre 200 i 300 km
- - 4 entre 300 i 400 km
- - 5 entre 400 i 500 km
- - 6 més de 500 km
- El tercer dígit per la direcció de la carretera segons la posició de Madrid:
- - Xifra parell si és perifèrica respecte Madrid (el 0 es considera xifra parell).
- - Xifra senar si és radial respecte Madrid.
Així, la carretera de Girona a Sant Feliu de Guíxols (C-250) es codificava de la manera següent:
- C en tractar-se d'una carretera comarcal,
- 2 per a indicar el sector 2 en què se situava ja que va des de la N-II fins la costa,
- 5 per a indicar el fet que es trobava entre 400 i 500 km de Madrid, i
- 0 per a indicar que mantenia una direcció perifèrica respecte Madrid.
[edita] La nova codificació
És un sistema més senzill, en forma de malla (similar al que utilitza Alemanya, per exemple) que es basa en la geografia catalana i la xarxa prevista pel Pla de carreteres, i pretén que el codi sigui un element de guia, al temps que tracta la xarxa de manera integrada, al marge de qui en sigui el titular. Utilitza la lletra C (de Catalunya) per a les carreteres a càrrec de la Generalitat i dos dígits:
- El primer dígit classifica les carreteres en 6 tipus segons la direcció dominant i la seva situació:
- - 1 nord - sud
- - 2 est - oest
- - 3 nord-est - sud-oest (paral·leles a la costa)
- - 4 nord-oest - sud-est (perpendiculars a la costa) de la zona sud de Catalunya
- - 5 nord-oest - sud-est (perpendiculars a la costa) de la zona central de Catalunya
- - 6 nord-oest - sud-est (perpendiculars a la costa) de la zona nord de Catalunya
- El segon dígit representa el número d'ordre sobre el territori, i es compta ordenadament segons el sentit de les direccions establertes, tot deixant codis vacants per a futures vies.
Exemples:
- L'Eix Transversal (Cervera - Girona) es codifica com C-25 perquè és la cinquena que segueix la direcció est-oest.
- L'autopista Manresa - Barcelona és la C-16 perquè és la sisena que va de nord a sud.
- La carretera d'Arenys de Mar a Sant Celoni és la C-61 perquè és la primera de la zona nord que és perpendicular a la costa.
És important tenir en compte que algunes carreteres poden tenir dues denominacions, la catalana i l'europea, ja que poden formar part dels grans eixos europeus que uneixen Catalunya amb Europa, pel nord, i Espanya, pel sud i l'oest. Per exemple, l'autopista de Manresa, a més de ser la C-16, és l'E-9 perquè forma part d'aquest eix europeu que va de Barcelona a Orleans (França).
[edita] Llista de carreteres amb el codi actual
[edita] Eixos sud-nord
- C-12 Amposta-Àger (Eix Occidental)
- C-13 Lleida-Esterri d'Àneu (Eix del Pallars)
- C-14 Salou-La Seu d'Urgell (Eix Tarragona-Andorra)
- C-15 Vilanova i la Geltrú-Igualada (Eix Garraf-Anoia)
- C-16 Barcelona-Puigcerdà (Eix del Llobregat)
- C-17 Barcelona-Ripoll (Eix del Congost)
[edita] Eixos oest-est
- C-25 Cervera-Girona (Eix Transversal)
- C-26 Alfarràs-Olot (Eix Pre-Pirinenc)
- C-28 Vielha-Esterri d'Àneu
[edita] Eixos sudoest-nordest
- C-31 El Vendrell-Figueres (Eix Costaner)
- C-32 El Vendrell- Tossa de Mar (Corredor del Mediterrani)
- C-33 Barcelona-Montmeló
- C-35 Parets del Vallès-Llagostera
- C-37 Valls-Olot
- C-38 Sant Joan de les Abadesses-Molló
[edita] Eixos sudest-nordoest
![La C-55 al seu pas per Olesa de Montserrat](../../../../images/shared/thumb/2/2d/Llobregat_1.jpg/300px-Llobregat_1.jpg)
- C-42 L'Aldea -Tortosa
- C-43 Benifallet-Gandesa
- C-44 L'Hospitalet de l'Infant-Móra la Nova
- C-45 Maials-Seròs
- C-51 El Vendrell-Valls
- C-53 Vilagrassa-Vallfogona de Balaguer
- C-55 Abrera-Solsona
- C-58 Barcelona-Castellbell i el Vilar
- C-59 Santa Perpètua de Mogoda-Santa Maria d'Oló
- C-60 Argentona-La Roca del Vallès
- C-61 Arenys de Mar-Sant Celoni
- C-63 Lloret de Mar-Olot (Eix Selva-Garrotxa)
- C-65 Sant Feliu de Guíxols-Girona
- C-66 Palafrugell-Besalú
[edita] Brancs i connexions
- C-12B Branc d'Ascó
- C-15B Branc de Sitges
- C-16C Branc de Manresa
- C-25D Branc de Vic
- C-31B Branc de Tarragona
- C-31C Branc d'El Prat de Llobregat
- C-31D Branc de Mataró Sud
- C-31E Branc de Mataró Nord
- C-32B Branc de l'aeroport
[edita] Vegeu també
Llista d'autopistes i autovies de Catalunya