Sri Lanka
De Viquipèdia
|
|||||
Lema nacional: Cap | |||||
![]() |
|||||
Idiomes oficials | Sinhala, tàmil i anglès | ||||
Capital | Kotte 6º 54' N, 79º 54' E |
||||
Ciutat més gran | Colombo1 | ||||
Govern
President
Primer Ministre |
República socialista democràtica Mahinda Rajapakse Ratnasiri Wickremanayake |
||||
Superfície - Total - Aigua (%) |
65.610 km² (119è) 1,3% |
||||
Població - Estimació 2004 - Cens - Densitat |
20,064,776 (53è) - 305 hab/km² (24è) |
||||
Moneda | Rupia de Sri Lanka (LKR ) |
||||
Fus horari - Estiu (DST) |
(UTC+6) (UTC+6) |
||||
Independència del Regne Unit |
4 de febrer del 1948 |
||||
Himne nacional | Sri Lanka Matha | ||||
Domini internet | .lk | ||||
Codi telefònic | +94 |
||||
Gentilici | Singalès, singalesa | ||||
1 Antiga capital. |
Sri Lanka és un país asiàtic de tradició mil·lenària famós per ser un puntal de saviesa a l'antiguitat i per ser avui un dels països més densament poblats. Abans del 1972 era conegut amb el nom de Ceilan.
Taula de continguts |
[edita] Història
El paleolític hi presenta peces de caràcter mosterià, i la tipologia arriba a incloure fulles de tosc aspecte aurinyacià. Durant el mesolític es desenvolupà una cultura amb micròlits. El neolític fou portat a l'illa en un estadi avançat pels vedes, que, procedents probablement de l'Índia, hi introduïren un einam de talla molt rudimentària. Els vedes actuals tenen una cultura molt endarrerida, empren eines de quarsites tallades, semblants a les trobades en diverses coves prehistòriques de Sri Lanka, amb la qual cosa aquesta fase cultural pot ésser comparada amb una mena de paleolític inferior. Anomenada Lankā a les antigues obres sànscrites, rebé posteriorment el nom de Taprobane o Tambapanni.
La seva història es caracteritza per les freqüents invasions de què ha estat objecte. Durant l'antiguitat fou habitada pels vedes, i, segons el Rāmāyana, fou conquerida per Rāma i defensada per Rāvana. Al s VI aC fou envaïda per Viajya, príncep del nord de l'Índia, el qual es casà amb la filla del rei i inaugurà una dinastia que durà vuit segles. El 307 aC, durant el regnat de Tissa, hom adoptà el budisme com a religió nacional, i Sri Lanka arribà a ésser un dels principals centres d'aquesta religió. Els tàmils feren diverses incursions a l'illa durant els segles XI, XIII i XIV, i els xinesos, que n'utilitzaven el port per a comerciar amb els àrabs, n'ocuparen una part, del 1408 al 1438. El 1505 hi fou iniciada la penetració dels portuguesos amb Lorenzo de Almeida; el 1520 construïren una fortalesa a Colombo.
El domini portuguès s'expandí el 1560 amb motiu de l'atac de la ciutat de Jaffna per part pel virrei de l'Índia Constantí de Braganza, amb l'excusa que el rei perseguia els cristians. A partir del s XVII els holandesos substituïren gradualment els portuguesos: el 1602 l'expedició de Joris de Spielberg desembarcà a Batticaloa i s'alià amb el rei de Kandy, enemic dels portuguesos. A poc a poc passaren als holandesos totes les possessions portugueses: Gālla, Negombo (1644), Colombo (1656), Manar i Jaffna (1658). El domini holandès, que durà fins al segle XIX, només respectà l'independència del regne de Kandy. Els britànics intentaren d'establir-s'hi a mitjan s XVIII, però no ho aconseguiren fins a la fi del segle: en 1795-96 Stewart ocupà Trincomalee, Jaffna, Kalpitiya, Noganuva i Colombo. Per la pau d'Amiens (1802), Sri Lanka passà a la Gran Bretanya, que l'annexà a la presidència de Madràs. Kandy resistí als anglesos i continuà independent fins el 1815. La colonització britànica fomentà l'agricultura de plantació, de la qual la que més prosperà fou la del cautxú. El 1931 fou aprovada una constitució en la qual hom feia electiu quasi tot el consell d'estat, i el 1946 hom arribà a una plena autonomia interior sota un gabinet responsable.
El 1948 esdevingué un estat independent pertanyent al Commonwealth, amb el nom de Ceilan. L'any següent fou aprovada la llei que privà del dret de vot els tàmils. El Front Unit del Poble, encapçalat per Salomon Bandaranaike, amb idees socialistes força moderades, guanyà les eleccions del 1956 enfront dels conservadors, que detenien el poder des del 1948.
Després de l'assassinat de Bandaranaike el 1959 i del curt govern de Wijayanada Dehanayake, les eleccions del juliol del 1960 donaren la victòria al Partit de la Llibertat, dirigit per Sirimavo Bandaranaike, vídua de Salomon, la qual seguí una política de tipus socialista similar a la del Front Unit del Poble; l'aliança amb el Partit Comunista (1964) fou una de les causes que Bandaranaike fos derrotada a les eleccions del 1965, però uns quants anys després (maig del 1970) Bandaranaike i el Front Unit (integrat pel Partit de la Llibertat, el Partit Lanka Sama Samaja, trotskista, i el Partit Comunista) aconseguiren novament la direcció del país. El 1972 deixà d'ésser una monarquia dins el Commonwealth i es convertí en república independent amb el nom actual.
El govern de Bandaranaike limità la propietat privada i nacionalitzà (1975) les empreses del país i les estrangeres. Les eleccions del 1977 donaren el poder al Partit Nacional Unit, que tot seguit aprovà una esmena constitucional que transformà el règim en presidencialista. J.R.Jayewardene es convertí, l'any 1978, en el primer president de Sri Lanka (reelegit el 1982), càrrec des del qual promogué una nova constitució (1978).
[edita] Política
Fins el 1970 Sri Lanka era un domini membre del Commonwealth amb un règim parlamentari a l'anglesa. El 1972 es convertí en república independent, tot i que continuà dins el Commonwealth. Segons la constitució del 1978, és una república presidencialista. El poder executiu resideix en el cap de l'estat, elegit cada sis anys. El legislatiu l'exerceix un parlament unicameral, el qual es renova totalment cada sis anys. Sri Lanka és membre de l'ONU.
[edita] Partits Polítics
- Organitzacions tàmils de Sri Lanka
- All Ceylon Tamil Congress
- Tigres d'Alliberament de Tamil Eelam
- Congrés Musulmà de Sri Lanka
[edita] Geografia
L'illa de Sri Lanka és separada de l'Índia pel golf de Mannar i l'estret de Palk, però resta enllaçada al continent mitjançant un rosari d'esculls i bancs de sorra anomenat Pont d'Adams. L'estructura geològica de l'illa s'emparenta estretament amb la del sotscontinent indi: el sòcol precambrià, constituït de quarsites, gneis, esquists i calcàries cristal·lines, és part integrant de l'escut araboindi i aflora per tota l'illa, amb l'excepció de la península de Jaffna, al nord, on desapareix sota una cobertura sedimentària de calcàries miocèniques. El sòcol dóna origen a un extens nucli muntanyós en el sector meridional de l'illa, amb enèrgiques crestes quarsítiques (en constitueixen les màximes altituds: Pidurutalagala, 2 524 metres; Adams Peak, 2 243 metres) i valls profundament encaixades, on neixen els principals cursos d'aigua de l'illa. Entre aquest nucli muntanyós del sud i l'àrea miocènica del nord, caracteritzada per un tipus de relleu càrstic, es disposa un sector de transició, que ocupa tot el Sri Lanka central, amb un paisatge de petites planes i relleus residuals modests. Les planes costaneres són especialment desenvolupades a l'oest i al sud, amb nombroses llacunes i cordons litorals; al nord i a l'est, la costa es fa més abrupta.
[edita] Economia
El sector primari ocupa prop de la meitat de la població activa. Els principals productes agrícoles són el te (del qual és el tercer productor mundial), l'arròs, el cautxú i el cocoter, i en un segon nivell, conreus alimentaris, com ara el blat de moro, el mill, els llegums, el moniato, la patata, la mandioca, oleaginosos, com ara el cacauet, el sèsam i el cotó, productes colonials, com ara el cafè, el tabac, el cacauet, la canya de sucre i les espècies de "les Índies" (canyella "de Ceilan", cardamom, citronel·la, pebre, nou moscada i l'areca), fruiters, com ara l'ananàs i el llimoner, i els productes d'horta.
La ramaderia obté, sobretot, carn de boví, d'aviram i de búfal, llet de vaca, de búfal i de cabra, cuir de boví i de búfal, i energia de búfal, de boví i d'elefant. L'explotació forestal té una certa importància. El sector secundari només ocupa un sisè de la població activa. Les indústries extractives principals són el grafit (primer productor mundial), les pedres precioses de la regió de Radnapura i la sal comuna (Anayiravu, Puttalam, Palaviya). Més interès econòmic tenen la ilmenita i minerals afins, extrets de les sorres. Les indústries manufactureres són poc desenvolupades, i la majoria deriven de les activitats agropecuàries, com ara la producció de copra, de sucre, olis, de la pell, el cautxú (pneumàtics), de la fusta i el paper, la cervesa, el tabac i el cotó. Altres indústries destacades són les del ciment i la construcció, el refinatge de petroli i altres indústries químiques (adobs, productes farmacèutics), ceràmica i siderúrgia, però es troben frenades per la manca d'energia. Les principals indústries són localitzades a Colombo, Maha Nuwara i Jaffna. La xarxa de transports terrestres és formada per un sistema discret de ferrocarrils i un altre de carreteres, de les quals les tres quartes parts de les principals són asfaltades. El 90 % del tràfic interior es fa per carretera.
[edita] Demografia
La població és repartida molt desigualment; les densitats més elevades es registren a la meitat sud-occidental de l'illa, mentre que la meitat nord-oriental té unes densitats molt febles. Constitueixen el nucli de la població els singalesos (74 %) i els tàmils (18 %); uns altres grups ètnics són els descendents d'àrabs, els burghers i els malais. Les principals religions practicades són el budisme (que practica un 69 % de la població, principalment singalesos), l'hinduisme (15 %, principalment tàmils), l'islam (8 %) i el cristianisme (7 %). Les principals llengües parlades són el singalès, el tàmil i l'anglès.
|
![]() |
---|---|
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
|
Dependències: ![]() ![]() |
|
1. Estat parcialment a Europa. 2. Estat geogràficament a l'Àsia però sovint considerat part d'Europa per raons històriques i culturals. |