Messier 92
De Viquipèdia
![]() |
|
Dades d'observació | |
---|---|
Tipus: | Cúmul globular |
Ascensió recta: | 17h 17m 07,27s |
Declinació: | +43° 08′11,5&Prime |
Distància: | 26.000 al |
Magnitud aparent (V): | 6,5 |
Dimensió aparent (V): | 11,2 minuts d'arc |
Constel·lació: | Hèrcules |
Característiques físiques | |
Radi: | 42 anys-llum |
Magnitud absoluta (V): | - 8,2 |
Altres característiques: | - |
Altres designacions: | M92, NGC 6341 |
Messier 92 (M92 o NGC 6341) és un cúmul globular situat a la constel·lació d'Hèrcules. Va ser descobert per Johann Elert Bode al 1777 i independentment redescobert per Charles Messier el 18 de març de 1781.
M92 està situat a una distància d'uns 26.000 anys llum del sistema solar, es troba , per tant, una mica més allunyat que el seu veí M13 per la qual cosa el seu aspecte visual és menys impressionant per a la imatge fotogràfica o CCD que aquest últim. Presenta una important concentració d'estrelles en el seu centre. La massa del cúmul és molt elevada de quasi 300.000 masses solars. El cúmul s'aproxima a la Terra a una velocitat de 110 km/s. La seva metal·licitat és extraordinàriament baixa, aproximadament una centèsima de la solar: això s'explicaria en ser un dels més vells de la nostra Galàxia, ja que les seves estrelles components només contenien (originalment) hidrogen i heli.
[edita] Estrelles variables
La primera de les seves estrelles variables (V11) va ser descoberta per Wood en 1916; en l'actualitat (2007) són 28 les variables conegudes, de les quals només 17 són del tipus RR Lyrae i una (V7) és una Cefeida amb un període igual a 1.0614 dies. Estranyament no s'ha detectat ni una sola variable del tipus Gegant Vermella (possiblement a causa de la seva baixa metal·licitat), encara que els treballs fotomètrics de Violat (Observatori Astronòmic de Càceres) i Arranz (Observatori Astronòmic de Navas de Oro), a l'estiu de 2007 van ser esperançadors a l'analitzar gran quantitat d'estrelles vermelles amb una àmplia cobertura temporal i observacional. Els resultats preliminars (agost de 2007) van ser negatius: de 13 gegants vermelles estudiades cap ha mostrat oscil·lacions de lluentor.
[edita] Observació
El M92 és un dels cúmuls globulars més brillants en l'hemisferi nord, però sovint és passat per alt pels astrònoms per la seva proximitat a un fins i tot més espectacular, l'M13. El cúmul és visible amb binoculars i té un aspecte de taca blanca difusa. Amb un telescopi de 200 mm es poden resoldre estrelles. La seva localització és molt difícil. Un mitjà per trobar-lo seria en la meitat del segment que uneix les estrelles Iota i Eta de la constel·lació d'Hèrcules.
[edita] Enllaços externs
- SEDS (anglès)
- Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
Catàleg Messier | |
M1 - M2 - M3 - M4 - M5 - M6 - M7 - M8 - M9 - M10 - M11 - M12 - M13 - M14 - M15 - M16 - M17 - M18 - M19 - M20 - M21 - M22 - M23 - M24 - M25 - M26 - M27 - M28 - M29 - M30 - M31 - M32 - M33 - M34 - M35 - M36 - M37 - M38 - M39 - M40 - M41 - M42 - M43 - M44 - M45 - M46 - M47 - M48 - M49 - M50 - M51 - M52 - M53 - M54 - M55 - M56 - M57 - M58 - M59 - M60 - M61 - M62 - M63 - M64 - M65 - M66 - M67 - M68 - M69 - M70 - M71 - M72 - M73 - M74 - M75 - M76 - M77 - M78 - M79 - M80 - M81 - M82 - M83 - M84 - M85 - M86 - M87 - M88 - M89 - M90 - M91 - M92 - M93 - M94 - M95 - M96 - M97 - M98 - M99 - M100 - M101 - M102 - M103 - M104 - M105 - M106 - M107 - M108 - M109 - M110 |
Objectes de Messier classificats per ascensió recta | ||
Objecte precedent : M19 |
Objecte actual : M92 |
Objecte següent : M9 |