Ricard Salvat i Ferré
De Viquipèdia
Ricard Salvat i Ferré (Tortosa, Baix Ebre 1934) és un escriptor, director teatral i professor universitari català.
Taula de continguts |
[edita] Biografia
Va néixer el 17 d'agost de 1934 a la ciutat de Tortosa, població situada a la comarca del Baix Ebre. Va estudiar filosofia a la Universitat de Barcelona, esdevenint professor ajudant a la seva llicenciatura. Abandonà aquest centre en solidaritat a l'expulsió de José Luis López Aranguren, retornant-hi tres anys després.
Entre 1977 i 1986 fou director del desaparegut Festival Internacional de Teatre de Sitges, esdevenint aquell any catedràtic d'arts escèniques a la Universitat de Barcelona.
[edita] Carrera professional
Es va interessar pel món del teatre a la universitat, on es relacionà amb Feliu Formosa, Salvador Giner o Josep Maria Carandell, amb el qual l'uní l'interés per realitzar teatre en català. Iniciat en l'escriptura, l'any 1959 va guanyar la darrera convocatòria del Premi Joanot Martorell amb la seva obra Animals destructors de lleis. L'any següent fundà, juntament amb Maria Aurèlia Capmany l'Escola d'Art Dramàtic Adrià Gual, i el 1975 l'Escola d'Estudis Artístics de l'Hospitalet de Llobregat.
L'any 1965 va estrenar al Teatre Lliure la seva obra Ronda de mort a Sinera sobre textos de Salvador Espriu, considerada una peça fonamental en el teatre contemporani català i que convertí Espriu en l'anomenada "veu del poble". Així mateix ha dut al teatre gran nombre d'obres d'altres autors, entre ells Solitud de Víctor Català, Yerma de Federico García Lorca, El adefesio de Rafael Alberti, La bona persona de Sezuán de Bertolt Brecht, La filla del mar d'Àngel Guimerà, El embrujado de Ramón María del Valle-Inclán, Les bacants d'Eurípides o L'amansiment de la fera de William Shakespeare.
L'any 1996 fou guardonat amb la Creu de Sant Jordi i el 1999 amb el Premi Nacional de Teatre, ambdós guardons concedits per la Generalitat de Catalunya.
[edita] Obra escrita
[edita] Prosa
[edita] Prosa literària
- 1966: Els meus muntatges teatrals Barcelona: Ed. 62
- 1966: El teatre contemporani Barcelona: Ed. 62
- 1966: El teatre contempòrani 1. El teatre és una arma? Barcelona: Ed. 62
- 1966: El teatre contempòrani 2. El teatre és una ètica Barcelona: Ed. 62
- 1975: Sempre la llum Barcelona: Canigó
- 1980: El teatre a Barcelona durant la il·luminació de gas i l'espectacle del XIX a Catalunya Barcelona: Seix Barral
- 1990: Escrits per al teatre Barcelona: Institut del Teatre
[edita] Teatre
- 1963: Mort d'home. Els espies. Sis pantomimes Palma de Mallorca: Moll
- 1965: Nord enllà Barcelona: Occitània
- 1966: Ronda de mort a Sinera Barcelona: Barrigòtic
- 1981: Adrià Gual i la seva època Barcelona: Ed. 62
- 1981: Salvat-Papasseit i la seva època: però la joia és meva Barcelona: Ed. 62