Sèrie geomètrica
De Viquipèdia
En matemàtiques, una sèrie geomètrica és una sèrie, els termes de la qual estan en progressió geomètrica, per tant el quocient entre dos termes succesius és una constant. Per exemple, la sèrie
És geomètrica, perquè cada terme és igual a la meitat de l'anterior. La suma d'aquesta sèrie és 1, tal com s'il·lustra en el següent dibuix:
Les sèries geomètriques infinites són l'exemple més senzill de sèries infinites amb suma finita. Això les fa importants en filosofia on subministren una resolució matemàtica a les paradoxes de Zenó. Històricament, les sèries geomètriques varen jugar un paper important en el desenvolupament inicial del càlcul infinitesimal, i continuen sent centrals en l'estudi de la convergència de les sèries. Les sèries geomètriques es fan servir a traves de les matemàtiques, i tenen aplicacions importants en física, enginyeria, biologia, economia i finances.
Taula de continguts |
[edita] Raó
El termes d'una sèrie geomètrica formen una progressió geomètrica, això significa que el quocient entre dos termes successius és una constant anomenada "raó". La següent taula presenta diverses sèries geomètriques amb diferents raons:
Raó | Exemple |
---|---|
10 | 4 + 40 + 400 + 4000 + 40,000 + ··· |
1/3 | 9 + 3 + 1 + 1/3 + 1/9 + ··· |
1/10 | 7 + 0.7 + 0.07 + 0.007 + 0.0007 + ··· |
1 | 3 + 3 + 3 + 3 + 3 + ··· |
–1/2 | 1 – 1/2 + 1/4 – 1/8 + 1/16 – 1/32 + ··· |
–1 | 3 – 3 + 3 – 3 + 3 – ··· |
El comportament dels termes depèn de la raó r:
- Quan r és més gran que 1, els termes de la sèrie esdevenen més i mes grans en valor absolut, tret que siguin tots zero.
- Quan r és més petita que u (i més gran que menys 1), els termes de la sèrie, en valor absolut, esdevenen més i més petits, apropant-se a zero en el límit, si la sèrie és infinita.
- Quan r és igual a u, tots els termes de l sèrie són iguals.
- Sempre que r és negatiu, el signe dels termes és alternativament positiu i negatiu.
[edita] Història
Euclides, en el Llibre IX Proposició 35 expressa la suma d'una sèrie geomètrica finita en termes dels nombres de la sèrie. Això és equivalent a la fórmula moderna:
« | Proposició 35. Si tants nombres com es vulgui són continuadament proporcionals, i es treuen del segon i de l´últim nombres iguals al primer, aleshores, tal i com l´excés del segon és al primer, de la mateixa manera l´excés de l´últim serà a tots els anteriors a ell. | » |
Traducció al català de de: [1]
[edita] Suma
Encara que la sèrie geomètrica sigui infinita, la seva suma és finita sempre que els seus termes tendeixin a zero. La suma es pot calcular aprofitant la autosemblança de la sèrie.
[edita] Exemple
Per a sumar la següent sèrie geomètrica:
La seva raó és 2/3. Si es multipliquen tots els termes per la raó, el primer terme,1, esdevé el segon, 2/3, el segon, 2/3, esdevé el tercer, 4/9, i així:
Aquesta nova sèrie seria la mateixa que la original, l'únic que li falta é el primer terme. Per tant restant les dues sèries s'anul·len tots els termes tret del primer:
Una tècnica similar es pot fer servir per avaluar qualsevol expressió amb autsemblança.
[edita] Fórmula
[edita] Sèrie finita
Pel cas de la sèrie finita:
Es multipliquen tots els termes per –r i se sumen els dos cantons de la igualtat:
A partir d'aquí, traient factor comú i aïllant S queda:
[edita] Cas de sèrie infinita
Pel cas de la sèrie infinita:
Es defineix la suma S de la sèrie, com el límit, si existeix, de la sèrie finita dels primers k termes, quan k tendeix a infinit:
Substituint el valor de la suma dels primers k termes per la fórmula que s'ha trobat abans, resulta:
Si llavors rk + 1 tendeix a 0 i 1 − r és diferent de zero, per tant el límit convergeix a:
[edita] Representació amb sumatori
Fent servir la notació de sumatori, una sèrie geomètrica de raó r i primer terme a es pot escriure tal com segueix:
És important de començar el sumatori a n = 0, perquè aixó fa que el primer terme sigui ar0 = a.
[edita] Aplicacions
[edita] Transformar decimals periòdics en fraccions
Una nombre que s'expressa en com un decimal periòdic es pot entendre com una sèrie geomètrica, la raó de la qual és una potència de 1/10. Per exemple:
Com que el mòdul de la raó és sempre més petit que 1, es pot fer servir la fórmula de la suma de la sèrie per transformar la expressió decimal periòdica en una fracció. En el cas de l'exemple, com que el primer terme és i la raó és
aplicant la fórmula s'obté:
[edita] Quadratura de la paràbola pel mètode d'Arquimedes
Arquimedes va fer servir una sèrie geomètrica per a calcular l'àrea inclosa entre una paràbola i una línia recta. El seu mètode es basa en seccionar l'àrea en un nombre infinit de triangles tal com es mostra a la figura de la dreta.
El teorema d'Arquimedes diu que l'àrea sota la paràbola és 4/3 de l'àrea del triangle blau.
Per demostrar-ho, primer va fer servir raonaments geomètrics per demostrar que l'àrea de cada triangle verd és 1/8 de l'àrea del triangle blau, l'àrea de cada triangle groc és 1/8 de l'àrea d'un triangle verd, i així successivament.
Suposant que el triangle blau té una àrea d'1, l'àrea total és un sumatori infinit:
El primer terme representa l'àrea del triangle blau; el segon terme, l'àrea dels dos triangles verds; el tercer terme l'àrea dels quatre triangles grocs, i així successivament. Simplificant les fraccions, s'obté
que és una sèrie geomètrica de raó 1/4. La seva suma és
Q.E.D.
Aquest càlcul fa servir el mètode d'exhaustió, una versió antiga de la integració. En càlcul modern, el mateix resultat es pot obtenir fent servir una integral definida.
[edita] Geometria fractal
![L'interior del floc de neu de Koch és la unió d'una quantitat infinita de triangles.](../../../../images/shared/thumb/e/ed/Koch_Snowflake_Triangles.png/180px-Koch_Snowflake_Triangles.png)
En l'estudi dels fractals, sovint sorgeixen sèries geomètriques a l'hora de calcular el perímetre, l'àrea, o el volum d'una figura amb autosemblança.
Per exemple, l'àrea dins del floc de neu de Koch es pot descriure com la unió d'una quantitat infinita de triangles equilàters (vegeu la figura). Cada costat del triangle verd té exactament 1/3 de la mida d'un costat del triangle gros blau, i per tant té exactament 1/9 de la seva àrea. De forma similar, cada triangle groc té 1/9 de l'àrea del triangle verd, i així. Agafant el triangle blau co a unitat d'àrea, l'àrea total del floc de neu és
El primer terme d'aquesta sèrie representa l'àrea del triangle blau, el segon terme representa l'àrea total dels tres triangles verds, el tercer terme l'àrea total dels dotze triangles grocs, i així. Excloent l'1 inicial, aquesta sèrie és geomètrica de raó r = 4/9. El primer terme de la sèrie geomètrica és a = 3(1/9) = 1/3, per tant la suma és
Per tant el floc de neu de Koch té un àrea que és 8/5 de l'àrea del triangle base.
[edita] Paradoxes de Zenó
Les paradoxes de Zenó es poden expressar en termes de sèries geomètriques.
Per exemple la paradoxa d'Aquil·les i la tortuga:
Al començament la tortuga té 20 metres d'avantatge. Aquiles corre a 20 m/s (el bons atletes poden córrer a 10 m/s i alguns campions una mica més, però com que Aquiles és un heroi, s'ha de suposar que corre més que els millors mortals) i la tortuga a 0,01 m/s. Al cap de 1 s Aquiles ha arribat al punt on estava la tortuga al començament però com que la tortuga ha corregut 0,01m Aquiles no la ha agafat, al cap de 0,01/20 segons Aquiles haurà arribat a aquest segon punt de la trajectòria de la tortuga, però la tortuga també haurà avançat un xic i Aquiles tampoc la haurà atrapat, i així infinits punts.
Representant això com una sèrie geomètrica i sumant, resulta que els infinits punts de la trajectòria de la tortuga entre el punt inicial i el punt on Aquiles la atrapa, estan separats una distància finita, Auquiles la recorre en un temps finit i atrapa la tortuga.
[edita] Economia
En economia, les sèrie geomètriques tenen moltes aplicacions, per exemple les sèries geomètriques infinites es fan servir per calcular la quantitat de diners creats pel sistema bancari en funció del coeficient de caixa, o les sèries geomètriques finites es fan servir per a càlculs d'interès compost.
[edita] Creació de diners en el sistema bancari
Per exemple, si el Banc Central Europeu posa en circulació una quantitat de diners a0 i obliga als bancs a mantenir un coeficient de caixa del 0,025 (els bancs han de conservar líquid el 2,5% dels dipòsits i poden fer préstecs amb l'altre 97,2%) el resultat final serà que: els a0 euros inicials, es dipositaran d'una forma o altre, en un banc o altre en el sistema bancari, els diferents bancs mantindran en caixa el 2,5% d'aquest diners i en podran destinar a fer préstecs el 97,5%, però al seu torn aquest 97,5 d'una forma o altre, es dipositarà en un banc o altre del sistema bancari, per tant els bancs, entre tots, tindran en dipòsit una quantitat addicional que, un cop retingut en caixa el 2,5% podran tornar a fer servir per fer més préstecs i així successivament. Per tant la quantitat de diners efectivament injectada en el sistema serà:
[edita] Càlcul de quotes de préstecs
Si un banc presta un capital C a un tipus d'interès i% durant un període de n anys amb amortitzacions mensuals constants, quina quota a s'haurà de pagar cada mes? En primer lloc cal determinar la raó de la progressió geomètrica en que creix el deute cada mes si el tipus d'interès anual és i% anual, això és:
Perquè que és la quantitat que creix el deute cada any. Si l'import de la quota d'amortització del préstec és a, llavors la quota que es pagui en el mes j serveix per amortitzar una quantitat del préstec que inicialment valia:
Com que el préstec es paga durant 12*n mesos i en acabar s'ha d'haver amortitzat tot el capital inicial C, ha de ser:
Per exemple si l'interès és del 5%, el capital inicial de 150.000€ i el termini 20 anys, la quota mensual surt:
[edita] Vegeu també
- Sèrie (matemàtiques)
- Progressió geomètrica
[edita] Referències
- James Stewart (2002). Calculus, 5th ed., Brooks Cole. ISBN 978-0534393397
- Larson, Hostetler, and Edwards (2005). Calculus with Analytic Geometry, 8th ed., Houghton Mifflin Company. ISBN 978-0618502981
- Roger B. Nelson (1997). Proofs without Words: Exercises in Visual Thinking, The Mathematical Association of America. ISBN 978-0883857007
- Andrews, George E. (1998). «The geometric series in calculus». The American Mathematical Monthly 105 (1): 36–40.
[edita] Història i filosofia
- C. H. Edwards, Jr. (1994). The Historical Development of the Calculus, 3rd ed., Springer. ISBN 978-0387943138.
- Swain, Gordon and Thomas Dence (April 1998). «Archimedes' Quadrature of the Parabola Revisited». Mathematics Magazine 71 (2): 123–30.
- Eli Maor (1991). To Infinity and Beyond: A Cultural History of the Infinite, Princeton University Press. ISBN 978-0691025117
- Morr Lazerowitz (2000). The Structure of Metaphysics (International Library of Philosophy), Routledge. ISBN 978-0415225267
[edita] Economia
- Carl P. Simon and Lawrence Blume (1994). Mathematics for Economists, W. W. Norton & Company. ISBN 978-0393957334
- Mike Rosser (2003). Basic Mathematics for Economists, 2nd ed., Routledge. ISBN 978-0415267847
[edita] Biologia
- Edward Batschelet (1992). Introduction to Mathematics for Life Scientists, 3rd ed., Springer. ISBN 978-0387096483
- Richard F. Burton (1998). Biology by Numbers: An Encouragement to Quantitative Thinking, Cambridge University Press. ISBN 978-0521576987
[edita] Informàtica
- John Rast Hubbard (2000). Schaum's Outline of Theory and Problems of Data Structures With Java, McGraw-Hill. ISBN 978-0071378703
[edita] Enllaços externs
- Geometric Series: http://mathworld.wolfram.com/GeometricSeries.html
- Geometric Series: http://planetmath.org/encyclopedia/InfiniteGeometricSeries.html
- Peppard, Kim. College Algebra Tutorial on Geometric Sequences and Series. West Texas A&M University.
- Casselman, Bill. A Geometric Interpretation of the Geometric Series. (Applet)
- "Geometric Series" by Michael Schreiber, The Wolfram Demonstrations Project, 2007.