Perfum
De Viquipèdia
Un perfum és una barreja d'olis essencials aromàtics, alcohol i un fixador, i emprat per impregnar d'una olor agradable a diferents objectes però, sobretot, al cos humà.
El nom de perfum prové del llatí "per" (per) i "fumare" (produir fum) i feia referència a la substància aromàtica que desprenia un fum fragant en ésser cremat.
![Flascons d'alguns dels més cèlebres perfums. D'esquerra a dreta i en el sentit de les busques d'un rellotge: Bois De Violette, Serge Lutens, 1992; Angel, Thierry Mugler, 1994; Shalimar, Guerlain, 1925; Beyond Paradise, Estée Lauder, 2003; No. 5, Chanel, 1921; Cabochard, Parfums Grès, 1959; Bellodgia, Caron, 1927; Arpège, Lanvin, 1927; Nombre Noir, Shiseido, 1981; Mitsouko, Guerlain, 1919; Pour Un Homme, Caron, 1934.](../../../../images/shared/thumb/a/ab/Collage_of_commercial_perfumes.jpg/300px-Collage_of_commercial_perfumes.jpg)
Taula de continguts |
[edita] Ingredients per elaborar un perfum
Els olis essencials de qualsevol perfum s'obtenen per destil·lació de flors, plantes i herbes (com ara l'espígol, roses, gessamins, etc.). El perfum de gessamí, per exemple, s'obté a través d'un procés anomenat "enfleurage", el qual consisteix a impregnar les substàncies aromàtiques en greix i després n'extreure l'oli olorós amb alcohol. També s'hi utilitzen compostos químics aromàtics.
Els fixadors que aglutinen les diverses fragàncies inclouen bàlsams, ambre gris i secrecions glandulars de genetes i cérvols mesquers (aquestes secrecions sense diluir tenen un desagradable olor però, en una solució alcohòlica actuen com a conservants). Hores d'ara, aquests animals són protegits per les lleis internacionals i és la raó per la qual els fabricants fan servir mesc sintètic.
La quantitat d'alcohol depèn del tipus de preparació al qual estigui destinat. Normalment, la barreja es deixa envellir un any.
[edita] Diferents tipus de perfums
De perfums, n'hi ha de diferents tipus:
- Essència de perfum: n'es la forma més concentrada (entre el 15-40%).
- Perfum: en trobem concentracions de 7 al 15%.
- Aigua de bany o "Eau de toilette": només un 1-6% de concentrats.
- Aigua de colònia: la mateixa concentració de l'anterior però amb aromes cítrics predominantment.
En aplicar el perfum damunt la pell, la calor del cos evapora l'alcohol ràpidament i hi deixa les substàncies aromàtiques que es dissiparan gradualment al llarg de les següents hores.
[edita] Breu història del perfum
L'art de l'elaboració dels perfums va néixer a Egipte, va ser desenvolupat pels romans i els àrabs el van reintroduir a la Península Ibèrica des d'on es va escampar per tot Europa durant el Renaixement. Va ésser a França (cap al segle XIV) on es van conrear flors per elaborar perfums i va ser de llavors ençà que aquest país va esdevindre el centre europeu de disseny i comerç en perfumeria. Mentre a Europa era emprat per la noblesa vers el segle XVIII, a l'Orient, especialment al Japó, era tot el contrari. En aquest país el perfum constituïa un art -anomenat kodo o l'art de l'encens- i era practicat per la burgesia.
[edita] Perfums famosos classificats per llurs anys de creació
Any | Nom | Empresa | Perfumer |
---|---|---|---|
1709 | Eau de Cologne | Johann Maria Farina | Johann Maria Farina (1685-1766) |
1798 | Eau Vivifiante | Parfum Lubin | Pierre François Lubin |
1872 | Hammam Bouquet | Penhaligon's | William Henry Penhaligon |
1889 | Jicky | Guerlain | Aimé Guerlain |
1902 | Blenheim Bouquet | Penhaligon's | William Henry Penhaligon |
1912 | L'Heure Bleue | Guerlain | Jacques Guerlain |
1911 | English Fern | Penhaligon's | William Henry Penhaligon |
1914 | Le Chypre | François Coty | François Coty |
1919 | Mitsouko | Guerlain | Jacques Guerlain |
1919 | Tabac Blond | Caron | Ernest Daltroff |
1921 | N°5 | Chanel | Ernest Beaux |
1925 | Shalimar | Guerlain | Jacques Guerlain |
1927 | Arpège | Lanvin | André Fraysse |
1929 | Soir de Paris | Bourjois | Ernest Beaux |
1930 | Joy | Jean Patou | Henri Alméras |
1932 | Je Reviens | House of Worth | Maurice Blanchet |
1933 | Nuit de Longchamp | Parfum Lubin | |
1934 | Pour Un Homme | Caron | Ernest Daltroff |
1944 | Bandit | Robert Piguet | Germaine Cellier |
1945 | Femme | Rochas | Edmond Roudnitska |
1947 | Vent Vert | Balmain | Germaine Cellier |
1948 | Fracas | Robert Piguet | Germaine Cellier |
1948 | L'Air du temps | Nina Ricci | Françis Fabron |
1953 | Youth Dew | Estée Lauder | Estée Lauder |
1956 | Diorissimo | Christian Dior | Edmond Roudnitska |
1959 | Monsieur | Givenchy | Michel Hy |
1959 | Cabochard | Parfums Grès | Bernard Chant |
1962 | Bal a Versailles | Jean Desprez | Jean Desprez |
1964 | Idole de Lubin | Parfum Lubin | |
1966 | Eau sauvage | Christian Dior | Edmond Roudnitska |
1969 | Ô | Lancôme | Robert Gonnon |
1970 | No. 19 | Chanel | |
1973 | Charlie | Revlon | Harry A. Cuttler |
1976 | Lily of the Valley | Penhaligon's | |
1976 | Violetta | Penhaligon's | |
1976 | Z-14 | Halston | Vincent Marsello |
1977 | Opium | Yves Saint-Laurent | Jean-Louis Sieuzac |
1978 | Azzaro Pour Homme | Azzaro | Gérard Anthony, Martin Heiddenreich, Richard Wirtz |
1978 | Bluebell | Penhaligon's | Michael Pickthall |
1978 | Magie Noire | Lancôme | G. Goupy / J-C Niel |
1978 | White Linen | Estée Lauder | Sophia Grojsman |
1979 | Anaïs Anaïs | Cacharel | Raymond Chaillan/Roger Pellegrino |
1979 | Ivoire | Balmain | Francis Camail |
1981 | Nombre Noir | Shiseido | Jean-Yves Leroy |
1981 | Giorgio | Giorgio Beverly Hills | Grup de treball: M.L. Quince, Francis Camail, Harry Cuttler |
1983 | Paris | Yves Saint-Laurent | Sophia Grojsman |
1984 | Coco | Chanel | Jacques Polge |
1985 | Poison | Christian Dior | Jean Guichard |
1986 | Prescriptives Calyx | Prescriptives | Sophia Grojsman |
1987 | Lou Lou | Cacharel | Jean Guichard |
1988 | Eternity | Calvin Klein | Sophia Grojsman |
1990 | Trésor | Lancôme | Sophia Grojsman |
1992 | Angel | Thierry Mugler | Olvier Cresp |
1993 | Jean-Paul Gaultier | Jean-Paul Gaultier | Jacques Cavallier |
1995 | CK One | Calvin Klein | Harry Fremont and Alberto Morillas |
1995 | Dolce Vita | Christian Dior | Pierre Bourdon]] and Maurice Roger |
1995 | Le Mâle | Jean-Paul Gaultier | Francis Kurkdjian |
1996 | Acqua di Gió Pour Homme | Giorgio Armani | Alberto Morillas and Jacques Cavallier |
1997 | Envy | Gucci | Maurice Roucel |
1999 | J’Adore | Christian Dior | Calice Becker |
2000 | India Temple | Song of India | R. Expo |
2001 | Coco Mademoiselle | Chanel | Jacques Polge |
2001 | Nu | Yves Saint-Laurent | Jacques Cavallier |
2003 | 100% Love | Shaping Room | Sophia Grojsman |
2005 | Chinatown | Bond No. 9 | Aurelien Guichard |
2006 | Rose 31 | Le Labo | Daphne Bugey |
2006 | Lily & Spice | Penhaligon's |
[edita] Referències
- Burr, Chandler (2003). The Emperor of Scent: A Story of Perfume, Obsession, and the Last Mystery of the Senses. New York: Random House. ISBN 0-375-50797-3 (en anglès).
- Fortineau, Anne-Dominique (2004). "Chemistry Perfumes Your Daily Life". Journal of Chemical Education.81(1), (en anglès).
- Edwards, Michael (2006). "Fragrances of the World 2006". Crescent House Publishing. ISBN 0-9756097-1-8, (en anglès).
- Camps, Arcadi Boix (2000). "Perfumery Techniques in Evolution". Allured Pub Corp. ISBN 0-931710-72-3, (en anglès).
- Calkin, Robert R. & Jellinek, J. Stephen (1994). "Perfumery: practice and principles". John Wiley & Sons, Inc.. ISBN 0-471-58934-9, (en anglès).
- Strathern, Paul (2000). Mendeleyev's Dream - The Quest For the Elements. New York: Berkley Books. ISBN 0425184676, (en anglès).
- Edwards, Michael (1997). "Perfume Legends: French Feminine Fragrances". Crescent House Publishing. ISBN 0-646-27794-4, (en anglès).
- Moran, Jan (2000). "Fabulous Fragrances II: A Guide to Prestige Perfumes for Women and Men". Crescent House Publishing. ISBN 0-9639065-4-2, (en anglès).
- Turin, Luca (2006). "The Secret of Scent". Faber & Faber. ISBN 0-571-21537-8, (en anglès).