Isolda
De Viquipèdia
Isolda (altres versions del nom són Iseult, Isolde, Yseult, Isode, Isoude, Isotta, etc.) és el nom de diversos personatges de la narració arturiana de Tristany i Isolda. El nom deriva de Adsiltia, que significa "la que és contemplada" [1]. La més coneguda és Isolda d'Irlanda, esposa de Mark de Cornualla i amant de Sir Tristany. La seva mare, la Reina d'Irlanda, també s'anomenava Isolda. La tercera és Isolda de les Mans Blanques, filla de Hoel de Bretanya, germana de Sir Kahedin, i finalment esposa de Tristany.
Taula de continguts |
[edita] Isolda d'Irlanda
La princesa d'Irlanda, Isolda d'Irlanda (coneguda també com Isolda la Justa i Isolda la Bella), és filla del Rei Anguish d'Irlanda i d'Isolda, la Reina Mare. És un dels personatges principals de la poesia Tristany de Béroul, Thomas de Bretanya i Gottfried von Strassburg.
Isolda apareix per primer cop com a jove princesa que guareix Tristany de les ferides rebudes en lluitar amb l'oncle d'ella, Morholt. Quan es descobreix la identitat d'Isolda, Tristany fuig cap a la seva terra, però més endavant torna a Irlanda per tal de demanar la mà d'Isolda per al seu oncle, el Rei Mark de Cornualla. Ella està promesa a un malvat senescal que afirma haver occit un drac, però, quan Tristany demostra que realment ha estat ell qui ha matat la bèstia, els pares d'Isolda accepten que es casi amb Mark. Durant el viatge de tornada a Cornualla, Isolda i Tristany prenen accidentalment un beuratge d'amor, custodiat per Brangaine, donzella de la princesa, que la Reina Mare havia preparat per a Isolda i Mark. Tristany i Isolda s'enamoren perdudament i inicien un idil·li que acaba quan Mark desterra Tristany de Cornualla.
En la poesia, els amants no es retroben fins que Tristany és en el seu llit de mort (vegeu més avall), però en la versió en prosa, més tardana, i en les obres que s'hi deriven, Tristany torna de Bretanya i reprenen el seu idil·li. En aquestes versions, Mark és molt menys compassiu, i els amants acaben havent de fugir de la seva ira. Lancelot els refugia en les seves terres i viuen diverses aventures. En parts anteriors de la narració també s'hi integren altres episodis, incloent alguns en què apareix el cavaller sarraí Palamedes, enamorat d'Isolda, i, en algunes versions, la parella arriba a tenir fills. En la versió en prosa, l'amor dels amants arriba a la seva fi quan Mark els troba mentre Tristany està tocant l'arpa per a Isolda sota un arbre; el cruel rei apunyala el seu nebot a l'esquena, i, com a acte final, Tristany, a instàncies d'Isolda, l'abraça tan fort que li causa la mort.
Un dels llocs en què podrien reposar les restes d'Isolda és Chapelizod, a Dublín, Irlanda.
[edita] Isolda de Bretanya
Quan el Rei Mark s'assabenta de l'idil·li secret entre Tristany i Isolda, desterra Tristany a Bretanya, on, després de ser ferit, Hoel de Bretanya en té cura. Coneix i es casa amb la filla de Hoel, Isolda, perquè té el mateix nom que la seva estimada, però mai no consumen el matrimoni a causa de l'amor que Tristany sent encara per Isolda d'Irlanda.
Durant una aventura a Bretanya, Tristany rep una ferida enverinada que només Isolda d'Irlanda, la metgessa més sàvia del món, pot guarir. Envia un vaixell a buscar-la, demanant a la tripulació que, a la tornada, hissin veles blanques si Isolda és a bord, o negres en cas contrari. Isolda accepta d'anar-hi i el vaixell torna cap a casa amb les veles blanques desplegades. Tanmateix, Tristany està massa feble per a poder mirar per la finestra i veure el senyal, i demana a la seva esposa que li digui de quin color són les veles. En un moment de gelosia, Isolda de les Mans Blanques li diu que les veles són negres, i, perduda tot esperança, Tristany expira d'immediat. Quan Isolda d'Irlanda arriba i troba mort el seu amant, el dolor l'aclapara i mor al seu costat.
Aquesta seqüència de mort no apareix a la versió en prosa. De fet, tot i que Isolda de les Mans Blanques apareix a alguns dels nous episodis, no se la torna a esmentar des que Tristany torna a Cornualla. El seu germà Kahedin, en canvi, segueix sent un personatge important.
[edita] Representacions modernes
Sophia Myles va fer el paper d'Isolda d'Irlanda en l'adaptació de 2006 per al cinema, Tristan + Isolde[2].