Joan Baez
De Viquipèdia
Joan Baez | ||
---|---|---|
![]() |
||
Informació bàsica | ||
Nom real | Joan Chandos Baez | |
Naixement | 9 de gener del 1941 | |
Lloc d'origen | Staten Island, Nova York | |
Gènere | Folk, Roots Rock, música americana, pop, rock, gospel, country, música acústica | |
Instruments | Veu, guitarra, piano, ukulele, djembe | |
Anys en actiu | 1958—actualitat | |
Discogràfica | Vanguard (1960–1971) A&M (1972–1977) Portrait/CBS (1977–1981) Gold Castle (1987–1991) Virgin (1991–1993) Guardian (1995–2002) Koch (2003–present) |
|
Artistes relacionats | Bob Dylan, Paul Simon, Pete Seeger, Odetta, Dar Williams, Janis Ian, Mary Chapin Carpenter, Mimi Farina, Jackson Browne, Judy Collins, The Indigo Girls, Donovan & The Grateful Dead | |
Web oficial | joan baez.com |
Joan Chandos Báez (Staten Island, Nova York, 9 de gener de 1941), Joan Baez, cantant nord-americana de música folk, coneguda com "La reina de la cançó protesta". Caracteritzada per una veu potent, aguda, pròxima a la d'una soprano, i amb un vibrato controlat per a potenciar la dramatització de les lletres de les cançons, Joan Baez és la màxima figura de la cançó protesta sorgida en els anys 60, a la calor de la Guerra del Vietnam. El seu repertori, no obstant això, abasta també el purament tradicional, el country i el pop-rock.
[edita] Biografia
Filla d'un físic mexicà i d'una professora de literatura, cosina del físic John Baez, la seva carrera comença a Boston, on va aconseguir una gran repercussió amb la seva actuació en el Newport Folk Festival de 1959. Com a resultat d'això, va gravar el seu disc de debut l'octubre de 1960, titulat només amb el seu nom, per a la companyia Vanguard. Compost de 13 cançons tradicionals, algunes d'elles balades infantils, les seves versions han resultat amb el temps gairebé canòniques. Va tenir un èxit moderat, però l'edició d'un segon volum de cançons el 1961 va fer recuperar per al gran públic aquell primer disc, i ambdós es van convertir en grans èxits, com també ho seria el seu tercer disc: Joan Baez in Concert (1962).
Entre 1962 i 1964, Baez va ser el rostre popular de la música folk, es va convertir en l'estrella de festivals i gires i va cantar en actes polítics, entre els quals s'inclouen la Marxa sobre Washington de 1963 pels drets civils. Durant aquest període, va començar a estudiar el treball de Bob Dylan i, a poc a poc, el seu repertori es va desplaçar del material tradicional al de tipus socialment compromès, d'acord amb l'emergent generació d'artistes dels anys seixanta.
Va viure amb Bob Dylan entre 1963 i 1965, i junts es van guanyar el títol del Rei i la Reina de la Cançó Protesta. Va lluitar en contra de la guerra del Vietnam i a favor dels drets civils. Per a això va crear Humanitas, una organització internacional pro Drets Humans, i el 1963 va fundar a Palo Alto un institut d'estudis sobre la no violència. Com altres intèrprets de folk, Baez es va veure influenciada per l'aparició dels Beatles a Estats Units i pel folk-rock de Dylan. Com a conseqüència d'això, va augmentar el seu instrumental, que fins al moment es basava únicament en la seva guitarra acústica, i va arribar a fer servir una orquestra sencera a Joan (1967). Va continuar experimentant a la fi dels seixanta, com es comprova en discos com Baptism (1968), en el qual recita poesia, i en Any Day Now (1968), un doble disc de cançons de Dylan amb ambient de country.
Al març de 1968, Baez es va casar amb el líder antibel·licista David Harris, empresonat per negar-se a allistar-se. Atès que Harris era aficionat al country, Joan va regressar a aquest estil en diversos discos. Amb el seu àlbum de 1972 per a A&M Records Come From the Shadows es va aproximar al pop. A la fi dels seixanta i principis dels setanta, Baez es va centrar en el pop-rock i va començar a escriure les seves pròpies cançons, cosa que va culminar en el supervendes Diamonds & Rust (1975), al qual va seguir Gulf Winds (1976), enterament escrit per ella. Va gravar diversos discos per a diverses companyies i, el 1993, Vanguard va realitzar Rare, Live & Classic, un triple disc de retrospectiva. Ha escrit dues autobiografies: Daybreak (1968) i And a Voice to Sing With (1987).