Camps Elisis
De Viquipèdia
![]() |
Per a altres significats, vegeu «Camps Elisis (desambiguació)». |
![Léon Bakst, Elisi, 1906](../../../../images/shared/thumb/1/17/Bakst_Elisium.jpg/200px-Bakst_Elisium.jpg)
En la mitologia grega, els camps Elisis o simplement l''Elisi (en grec antic Ἠλύσιον πεδίον / Êlýsion pedíon , de ἐνηλύσιον / enêlýsion, lloc colpit pel llamp), és el lloc de l'inframón on els herois i la gent virtuosa gaudeixen el descans després de la seva mort.
Els camps Elisis grecs és una traducció de l'antiga mitologia Egipcia de Aaru, considerat un lloc a l'est (allà on sorgeix el sol) i era descrit com un delta o una sèrie d'illes cobertes de canyes.
Segons Homer, els camps Elisis es troben en l'extremitat occidental de la Terra, prop de Oceà. En l'Odissea Proteu els descriu així a Menelau (IV, 563-568) :
«Els Immortals et portaran amb el ros Rhadamanthe,
En els camps Elisis, que són tot al final de la terra.< br /> És allà que la més dolça vida és oferta als humans;
Mai neu ni grans freds ni xàfecs tampoc;
No se sent arreu que zèfirs de les brises xiuxiuejant
Pugen de l'Oceà per donar la frescor als homes.»
(Trad. Frédéric Mugler, 1995)
En el temps d'Hesíode, els camps Elisis es tornen les Illes dels Benaventurats, descrites per Píndar. Posteriorment la descripció passa a nodrir la imatge popular del paradís cristià.