Fluorur de potassi
De Viquipèdia
Fluorur de potassi | |||
---|---|---|---|
|
|
||
General | |||
Altres noms | |||
Fórmula molecular | KF | ||
Massa molar | 58,096 g/mol | ||
Aspecte | Sòlid blanc cristal·lí | ||
Número CAS | [7789-23-3 (Anhidre)] | ||
Número CAS | [13455-21-5 (Dihidrat] | ||
Propietats | |||
Densitat i fase | 2,48, g/cm³ sòlid | ||
Solubilitat en aigua | 920 g/l a 20ºC | ||
Punt de fusió | 858 °C (1131 K) | ||
Punt d'ebullició | 1502 ºC (1775 K) | ||
Estructura | |||
Geometria de coordinació |
Octaèdrica | ||
Estructura cristal·lina | Cúbic | ||
Perills | |||
MSDS | MSDS externa | ||
Perills | ![]() |
||
NFPA 704 |
|
||
Frases R | 23/24/25 | ||
Frases S | 26-45 | ||
RTECS | TT0700000 | ||
Punt d'inflamabilitat | No inflamable | ||
Si no s'indica el contrari, les dades són pels materials en condicions estàndard (25 °C, 100 kPa) Avís d'exempció de responsabilitat |
El fluorur de potassi, KF, és un compost inorgànic iònic que es presenta en estat sòlid i en forma de pols de color blanc. La seva estructura cristal·lina és la del NaCl, cúbica. Forma un hidrat el KF·2H2O que cristal·litza en el sistema monoclínic i perd l'aigua a 41ºC.
Després del fluorur d'hidrogen, KF, és la principal font de l'anió fluorur, F-, per aplicacions en els laboratoris químics i en la indústria. A la naturalesa es troba en estat natural molt rarament en el mineral carobbiita. Les dissolucions de KF ataquen el vidre degut a la formació de fluorosilicats solubles.
Com les altres sals que contenen l'anió fluorur, F−, el KF és tòxic per inhalació i ingestió (DL50 oral rata: 245 mg/kg; DL50 intraperitoneal ratolí: 40 mg/kg; DLLo oral conill d'Índies: 250 mg/kg) i altament corrosiu en contacte amb la pell, produïnt cremades.
Taula de continguts |
[edita] Aplicacions
[edita] Química orgànica
- El KF és la font preferida en la conversió de clorocarbonis en fluorocarbonis.
- Síntesi de fluorocompostos aromàtics por intercanvi del grup nitro pel fluoro.[1] [2]
- Preparació d'àcid 3,4-difluorobenzoic i derivats (preparació de clorofluorobenzens).[3]
- Síntesi d'ésters d'àcid fluorobenzoic mitjançant un eficient intercanvi directe d'halogen.[4]
- Emprat per eliminar grups protectors silil en condicions de transferència de fase. [5] [6] [7]
[edita] Referències
- ↑ F. Effenberger et al., Chem. Ber., 124 , 157 (1991)
- ↑ J. Org. Chem., 56 , 6406 (1991)
- ↑ R. G. Pews et al., J. Fluorine Chem., 50, 371 (1990)
- ↑ Y. Yoshida et al., J. Fluorine Chem., 53, 301 (1991)
- ↑ J. Am. Chem. Soc., 90, 4462 , 4464 (1968)
- ↑ J. Am. Chem. Soc., 96 , 2250 (1974)
- ↑ J. Chem. Soc. Chem. Commun., 514 (1979)
[edita] Bibliografia
- LIDE D.R. (Ed.) Handbook of Chemistry and Physics. CRC Press. 77th Ed. (1996-1997) New York
- PANREAC http://www.panreac.com/new/esp/catalogo/fichastec/141976ES.HTM
- SCIENCELAB http://www.sciencelab.com/xMSDS-Potassium_fluoride_anhydrous-9927569