Rabat
De Viquipèdia
Localització | |
Mausoleu de Mohammed V | |
Estat • Regió • Prefectura |
![]() Rabat-Salé-Zemmour-Zaër Rabat |
Superfície | 118 km² |
Altitud | 53 m |
Població (2007) • Densitat |
1.721.760 hab. 14.591,19 hab/km² |
Coordenades | (i) |
Codi postal | 10000 |
Web |
Rabat (àrab الرباط, ar-Rabāṭ o ar-Ribāṭ) és la capital del regne de Marroc, situada a la costa atlàntica, a la riba sud de la desembocadura del riu Bu Regreg, que la separa de la veïna ciutat de Salé. El cens de l'any 1994 reflectia una població de 787.745 habitants.
[edita] Història
El nucli original de la ciutat fou el campament fortificat o ribat construït pel sultà almohade Abd al-Mumin en 1150, aprofitant una alta paret rocosa que domina la desembocadura del riu. El lloc va ser base per a incursions almohades en la Península Ibèrica i va ser batejat com Ribat al-Fath o Campament de la Victòria.
En 1198 el seu nét Yaqub al-Mansur va projectar la construcció d'una gran ciutat que s'estenia sobre més de quatre-centes hectàrees, envoltada d'imponents muralles amb grans portes i sobre la qual havia d'erigir-se la mesquita més gran del Magreb, la de Hassan.
En 1260, Alfons X de Castella conquesta i incendia la ciutat. La ciutat no va arribar a albergar el gran nombre d'habitants per a la qual va ser construïda, i des de la fi de l'imperi almohade a la fi del segle XIII fins al segle XVII la seva importància va decréixer considerablement. D'aquest període data la necròpoli de Chellah, situada extramurs de la ciutat.
A partir de 1610 a Rabat i la veïna Salé es van instal·lar nombrosos refugiats moriscs expulsats d'Espanya, el que va revitalitzar la ciutat. En la fortalesa dels Udaia, la part més antiga de la ciutat, es va instal·lar la pràctica totalitat de la població del poble extremeny d'Hornachos, que durant molt temps va mantenir el seu idioma i del que queden nombroses petjades.
Durant algunes dècades, Rabat (coneguda a Europa com Salé la Nova) i Salé van conformar l'anomenada República de les Dues Ribes, dedicada fonamentalment a l'activitat corsària contra vaixells cristians. Va acabar en 1666, al ser pres l'estuari pels alauís, dinastia que governaria El Marroc en endavant.
Salé va mantenir l'activitat corsària fins a 1829. En 1912 el mariscal Lyautey va triar Rabat com capital administrativa de el Protectorat Francès.