Parteni de Nicea
De Viquipèdia
Parteni de Nicea (Parthenius, Παρθένιος) fou un gramàtic grec nadiu de Nicea de Bitínia (algunes fonts el fan nadiu de Mirlea o Myrlea, però tant Esteve Bizantí com a Suides es diu clarament que era de Nicea). Era fill d'Heràclides i Eudoranor (o Teta).
Fou fet presoner per Cinna a la guerra contra Mitridates VI Eupator i convertit en esclau, però va rebre la manumissió pels seus coneixements; hauria viscut fins al regnat de Tiberi, el que sembla molt de temps (77 anys entre la mort de Mitridates i la pujada al tron de Tiberi, el que vol dir que hauria d'haver estat fet presoner sent un infant, i hauria mort molt vell). Va florir en el regnat d'August al final del segle I aC.
Suides l'anomena com un poeta elegíac i autor de versos de diverses mesures (ἐλεγειοποιὸς καὶ μέτρων διαφόρων ποιητής); només es conserva una obra seva, en prosa, i els títols d'altres obres que són:
- 1. Ελεγει̂α εὶς ̓Αφροδίτην o ἐλεγείαι, ̓Αφροδίτη
- 2. Αρήτης ἐπικήδειον
- 3. Ρήτης ἐγκώμιον
- 4. Ανθίππη
- 5. Εἰς ̓Αρχελαί̈δα ἐπικήδειον
- 6. Εἰς Αὐξίθεμιν ἐπικήδειον
- 7. Βίας
- 8. Δη̂λος
- 9. Ηρακλη̂ς
- 10. ́Ιφικολς
- 11. Κριναγόρας
- 12. Λευκαδίαι
- 13. Προπεμπτικόν
- 14. Moretum
- 15. Μεταμορφώσεις
- 16. Περὶ ἐρωτικω̂ν παθημάτων, en prosa, l'única obra conservada, amb 36 breus histories d'amor que acaben malament.