Claudi Tiberi Germànic Britànic
De Viquipèdia
Britànic (Britannicus) fou fill de l'emperador Claudi i la seva dona Valèria Messal·lina.
Va néixer vers el 42 [1] i se li va posar el nom de Claudius Tiberius Germanicus. Quan Claudi va aconseguir les seves preteses victòries a Britània se li va donar el títol de Britànic, que es va traspassar al seu fill, i des llavors fou conegut per aquest nom.
Durant el regnat del seu pare fou l'hereu presumpte de l'Imperi fins el final de l'escandalosa carrera de la seva mare (48).
Claudi es va casar llavors amb Agripina, l'amant de la qual, Pal·les (Pallas), la va convèncer per fer adoptar per Claudi al seu fill (d'un matrimoni anterior) Lluci Domici, el qual es va casar amb Octàvia, germana de Britànic, amb el que, com a fill (adoptiu) i gendre passava de fet davant de Britànic en els drets imperials (50).
L'any següent (51) el jove Lluci Domici (Neró) va rebre la toga viril i diverses distincions que van marcar el favor amb que el pare adoptiu el mirava com hereu, mentre Britànic encara no tenia toga. Com que Britànic es va queixar, Agripina va aconseguir eliminar als seus principals preceptors sospitosos de guiar la seva conducta, i substituir-los per persones fidels.
Sembla que Claudi, abans de la seva mort, es va penedir del que havia fet i va voler restaurar els drets de Britànic, però no hi va ser a temps.
Mort Claudi el va succeir Neró i Britànic va quedar en l'obscuritat. Agripina planejava utilitzar-lo si convenia contra el seu propi fill, i quan aquest la va contrariar va amenaçar amb provocar una reclamació dels drets de Britànic. Neró, alarmat, va ordenar enverinar-lo, però el verí no va fer efecte; una segona dosi mes potent el va matar en un banquet (55).
Al seu funeral es va produir una gran turmenta i es diu que l'aigua va arrossegar la mascara del difunt i va deixar veure la cara que estava blanca dels efectes del verí.
[edita] Nota
- ↑ Suetoni diu que va néixer en el segon consolat de Claudi, als 20 dies del seu regnat; però Claudi va ser proclamat emperador el 24 de gener del 41 i va iniciar el seu segon consolat el 1 de gener del 42