Manfred von Richthofen
De Viquipèdia
![Manfred von Richthofen (1917)](../../../../images/shared/thumb/3/35/Manfred_von_Richthofen.jpeg/230px-Manfred_von_Richthofen.jpeg)
Manfred Albrecht Freiherr von Richthofen (Breslau, 2 de maig de 1892 - Vaux-sur-Somme, 21 d'abril de 1918), va ser un militar i aviador alemany, més conegut com el Baró Roig. Va aconseguir abatre vuitanta aeroplans enemics durant la Primera Guerra Mundial abans de ser abatut el matí del 21 d'abril de 1918 a prop del riu Somme, al nord de França. Tenia 25 anys d'edat.
Heroi dels alemanys i respectat pels seus enemics durant la Primera Guerra Mundial, ja que permetia fins i tot escapar les seves víctimes malferides. La seva unitat va ser responsable de la demolició de 88 avions britànics, del total de 151 que va abatre l'aviació alemanya. A causa d'això va rebre la Medalla al Mèrit Militar.
El seu avió era un caça triplà Fokker que li permetia una àmplia capacitat de maniobres.
Taula de continguts |
[edita] Infantesa i joventut
Va néixer el 2 de maig de 1892 a la ciutat de Breslau, en aquell temps capital de Silèsia, avui Wroclaw, a Polònia. De nen es traslladà amb la seva família a Schweidnitz, actualment Swidnica (Polònia). Era el major de tres germans d'una família aristocràtica. El pare de Manfred havia arribat a ocupar un alt càrrec en el regiment d'Ulans núm. 12, una unitat pertanyent a la poderosa cavalleria prussiana. Manfred i el seu germà petit Lothar van voler seguir els passos del seu pare, allistant-se de joves a l'exèrcit imperial. Manfred va practicar la cacera i l'equitació i quan va completar el seu ensinistrament com a cadet es va allistar en els Ulans, la cavalleria alemanya, sent nomenat tres anys després tinent del primer regiment.
[edita] Primera Guerra Mundial
Als inicis de la Primera Guerra Mundial va passar de la cavalleria, on havia guanyat la Creu de Ferro, a la infanteria. Aquí la seva carrera no va prosperar ja que les condicions que es vivien a les trinxeres eren inhumanes, i "molt avorrides" segons les seves paraules. Finalment va trobar el seu lloc allistant-se en l'aviació, on va demostrar una gran capacitat amb aquesta nova arma. La progressió de l'aviació durant la guerra queda reflectida en el fet que a l'inici tots els contrincants en tenien uns 300 i cap al final la xifra rondava els 150000.
Encara que en l'acadèmia d'aviadors no va ser dels millors, després en combat es va demostrar tot el contrari. Al principi només es va dedicar a observar i fotografiar al front oriental, però ell el que volia eren aventures. En la Luftstreitkrafte, la seva trobada amb un altre gran aviador, Oswald Boelcke, va ser decisiva. Boelcke el seleccionà per al grup de combat Jagdsstaffell o JASTA 2. Ja el seu primer combat va ser una victòria. Va succeir sobre Cambrai, França, el 17 de setembre de 1916. Durant aquests primers mesos es va destacar per la seva agudesa visual i el seu innat do per afrontar el perill. Els seus companys deien que es transformava la seva personalitat quan agafava els comandaments del seu avió.
Durant els següents 20 mesos destacaria com el millor as de l'aviació alemanya de la Primera Guerra Mundial. Arribaria a superar el rècord en nombre de victòries de Boelcke, que estava en 40. En la seva victòria 11 va aconseguir fer caure el biplà de l'as britànic Lanoe Hawker. El gener de 1917 va rebre la Creu Pour li Mérite.
El 1917 se li va conferir el comandament de JASTA 11, que després va ser conegut com el Circ Volant, pels vivaços colors que presentaven els seus 14 avions. Es va guanyar el renom de Baró Roig perquè els seus avions estaven pintats de vermell. Va arribar a dirigir 58 missions amb total èxit, en les quals va fer, caure a uns 80 avions, una cosa que ningú no va arribar a superar a cap bàndol durant la resta de la guerra. L'abril va sumar en solitari 20 victòries. Els seus homes comentaven que el seu líder tenia un comportament suïcida. Pocs mesos després en va rebre l'encàrrec de dirigir el primer grup de caces de la història aèria, la JG 1, integrada pels Jasta 4, 6, 10 i 11. Aquesta unitat va arribar a fer caure 644 avions amb només 56 baixes. El seu germà Lothar va assolir 40 victòries al final de la guerra amb aquesta unitat, Kurt Wolf, 33 victòries i Karl Allmenroder 30. Tots van aconseguir la Creu Pour le Mérite, la màxima condecoració militar.
El 6 de juliol de 1917 va ser ferit en el crani per una bala perduda que li va provocar una terrible ferida amb lesions al cervell, però ell va continuar volant malgrat estar clarament impossibilitat per suportar bé les altures, fins i tot es comportava com si fos immune a la mort, no prenent cap precaució, violant les fonamentals regles de vol que havia escrit al seu manual. Va portar embenat el cap durant molt temps. Poc després va rebre amb alegria un Fokker Dr I, un triplà que també va pintar de vermell i tenia gran agilitat, però si es mantenia en un rumb fix durant molts minuts es convertia en presa fàcil.
[edita] Misteris sobre la seva mort
Segons les fonts oficials va ser el capità canadenc Roy Brown el que va aconseguir matar el pilot alemany, encara que noves investigacions apunten que va ser un soldat d'infanteria australià, Evans, el que va disparar des de terra la bala que va acabar amb la seva vida. La bala va entrar pel costat dret del pit i li va causar ferides als pulmons, el fetge, el cor, l'artèria aorta i la vena cava abans de sortir i segons l'opinió dels forenses, amb prou feines va comptar amb un minut abans de perdre la consciència i un parell d'ells en morir. Res no se sap sobre el soldat Evans a part que va morir el 1925, i probablement va morir sense imaginar que ell podia ser el causant de la mort del pilot més famós de la història. Roy Brown va deixar escrit un llibre sobre els seus combats i va detallar tot sobre l'últim vol del Baró.
Va ser enterrat amb tots els honors militars pels mateixos britànics que van sortir a retre-li tribut. El seu taüt -cobert de flors com a ofrena- va ser carregat per sis membres de l'esquadró 209. En el moment de l'enterrament, soldats australians van presentar armes i van llançar tres salves en el seu honor. A la seva làpida, que es troba al mateix lloc on va caure, es pot llegir en el seu epitafi: "Aquí jeu un valent, un noble adversari i un verdader home d'honor. Que descansi en pau".
Després de la seva mort, el comandament del JASTA 11 el va assumir Wilhelm Reinhardt, i després de la seva mort en un accident aeri el juliol de 1918, ho va assumir Hermann Goering, que havia obtingut 22 victòries en la guerra i era un dels asos més destacats de l'aviació militar en aquells moments.
El Baró Roig va escriure un llibre durant la seva convalescència pel tret al cap el 1917, que va anomenar El Pilot Roig, on comentava que ell combatia en l'aviació buscant un sentit a la seva vida.
[edita] Cultura Popular
El grup de rock espanyol Barón Rojo es va posar aquest nom en homenatge a l'aviador. També li dedica en el seu primer disc, Larga vida al Rock & Roll (1981), un tema del mateix nom, que en la seva tornada diu " Baró! Heroi de conte, amo dels núvols, senyor del vent. Baró! Viu el teu somni, trist i solitari solcant el cel. Baró! La teva trista missió no va apagar la teva glòria"
Per la seva part, el joc de PC Empire Earth inclou en la seva campanya alemanya diversos escenaris protagonitzats pel Baró Roig, basats en situacions reals, incloent-ne un amb la seva mort a prop del riu Somme.
A la tira còmica Peanuts, el personatge Snoopy en una de les seves moltes fantasies somia amb ser un as aviador de la Primera Guerra Mundial i té el Baró Roig com el seu visceral enemic.
[edita] Altres herois de la primera guerra mundial
- Ernst Udet. Va fer caure 62 avions. Va aconseguir la Creu de Ferro i la Creu Pour li Mérite.
- Max Immelmann. Va aconseguir la Creu de Ferro. Va morir el 1916.
- Oswald Boelcke. Va aconseguir la Creu Pour li Mérite. Morí el 1916.
- Lothar von Richthofen. Pilot alemany amb 40 victòries oficials. Condecorat amb la Creu de Ferro i l'Ordre Pour la Merité.
- Roland Garros. Pioner de l'aviació francesa.
- Georges Guynemer. Pilot francès amb 53 victòries oficiales. Condecorat amb la Légion d'Honneur.
- Albert Ball. Pilot britànic amb 44 victòries oficials. Condecorat amb la Victoria Cross després de la seva mort.
- Billy Bishop. Pilot canadenc amb 75 victòries oficials. Condecorat amb la Victoria Cross.