Faisà
De Viquipèdia
Faisà |
||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Faisà comú (Phasianus colchicus)
|
||||||||||||
Classificació científica | ||||||||||||
|
||||||||||||
|
||||||||||||
Ithaginis |
||||||||||||
Faisà és el nom amb què es coneixen els individus d'unes 35 espècies que pertanyen a 11 gèneres de la subfamília Phasianinae, família dels fasiànids.
Els faisans formen un nombrós grup de grans ocells que tenen entre 60 a 200 cm de llargada.
Presenten un alt dimorfisme sexual i els mascles són més grans i vistosos que les femelles, tenen la part del cap i coll sense plomes i acostumen a ser de color vermellós.
El més corrent dels faisans és el faisà comú (Phasianus colchicus) que ha estat introduït com espècie de caça a gran part del món i criat engabiat per aquesta finalitat.
La carn dels faisans és molt apreciada en gastronomia.
[edita] Espècies de faisans
- Gènere Ithaginis
- I. cruentus
- Gènere Pucrasia
- P. macrolopha
- Gènere Lophura
- L. leucomelanos
- L. l. hamiltoni
- L. l. leucomelanos
- L. l. melanota
- L. l. moffitti
- L. l. lathami
- L. l. williamsi
- L. l. oatesi
- L. l. crawfurdi
- L. l. lineata
- L. nycthemera
- L. n. nycthemera
- L. n. lewisi
- L. n. annamensis
- L. n. engelbachi
- L. n. beli
- L. n. berliozi
- L. n. rufripes
- L. n. ripponi
- L. n. occidentalis
- L. n. beaulieui
- L. n. fokiensis
- L. n. whiteheadi
- L. n. omeiensis
- L. n. rongjiangensis
- L. imperialis
- L. edwardsi
- L. swinhoii
- L. inornata
- L. erythrophthalma
- L. e. erythrophthalma
- L. e. pyronota
- L. ignita
- L. i. ignita
- L. i. nobilis
- L. i. rufa
- L. i. macartneyi
- L. diardi
- L. bulweri
- L. leucomelanos
- Gènere Crossoptilon
- C. crossoptilon
- C. mantchuricum
- C. auritum
- Gènere Catreus
- Catreus C. wallichi
- Gènere Syrmaticus
- S. reevesi
- SyrmaticusS. ellioti
- SyrmaticusS. humiae
- Syrmaticus S. mikado
- S. soemmerringi
- Gènere Phasianus
- P. versicolor
- Faisà comú (P. colchicus)
- P.c. colchicus
- P.c. torquatus
- Gènere Chrysolophus
- C. pictus
- C. amherstiae
- Gènere Polyplectron
- P. chalcurum
- P. inopinatum
- P. germaini
- P. bicalcaratum
- P. malacense
- P. schleiermacheri
- P. emphanum
- Gènere Rheinartia
- R. ocellata
- Gènere Argusianus
- A. argus
[edita] Referències
- Beebe, William. 1918-22. A Monograph of the Pheasants. 1st edition in 4 volumes: H. F. Witherby, London. Reprint: 1990, Dover Publications.(4 volumes bound as 2). ISBN 0-48-62657-9-X and ISBN 0-48-626580-3. Republished as: Pheasants: Their Lives and Homes. 2 vols. 1926. Single volume edition: New York Zoological Society, 1936.)
- Green-Armytage, Stephen. 2002. Extraordinary Pheasants.Harry N. Abrams, Inc., New York. Book ISBN 0-81-091007-1.
- Madge and McGowan,Pheasants, Partridges and Grouse ISBN 0-7136-3966-0
[edita] Enllaços externs
- Illinois State Academy of Science (ISAS)
- Pheasants & Peafowl - Aviculture & Conservation
- Pheasant videos on the Internet Bird Collection