Esquí de fons
De Viquipèdia
L'esquí de fons és una modalitat d'esquí nòrdic, sovint anomenats indistintament, que consisteix a desplaçar-se per superfícies nevades amb l'ajuda d'esquís. És possible practicar-lo en neus de qualsevol classe, però a la pràctica només es fa servir en pistes preparades (mitjançant una traça feta per un tractor mecànic) i en pendents molt suaus.
Té el seu origen als països nòrdics, on va ser i és encara la forma natural de desplaçament a l'àmbit rural.
Es tracta d'una mena d'esquís llargs (de 160 a 220 cm.) i estrets (de 45 a 55 mm.), molt flexibles i lleugers. La sola es molt sovint llaurada amb unes escates que permeten que l'esquí pugui lliscar cap endavant, però no cap endarrera. També es possible utilitzar una mena de cera i en alguns casos un bocí de pell de foca (sintètica sempre en l'actualitat) adherida a la sola de l'esquí. El calçat –molt específic- ha de permetre una bona flexibilitat del peu i una fixació prou ferma a la puntera.
El mètode tradicional d'avançar és el pas alternatiu, carregant pes sobre un peu i desplaçant l'altre cap endavant. Per exigència competitiva es practica també els pas dit de patinador, que consisteix en afermar un esquí ficant-lo en diagonal (o quasi perpendicular) en sentit de la marxa i sobre aquest donar-se impuls, fent lliscar l'altre esquí cap endavant.
Els descensos, per suaus que siguin, són la part problemàtica d'aquest esport, ja que aquest tipus d'esquí no té cantells d'acer i la talonera no es pot fixar al patí.
És força popular als Pirineus i als Alps. Existeixen estacions d'esquí de fons especialment preparades amb pistes per pas de patinador i traces per pas alternatiu. A més, algunes estacions d'esquí alpí tenen algunes pistes preparades per l'esquí de fons. Són llocs amb tots els serveis i és corrent veure famílies senceres als circuits.
Són nombroses també les competicions, de tot àmbit, a les que hi participent milers de corredors. D'aquestes n'hi ha que tenen objetius comercials o promocionals. És un esport classificat com a olímpic d'hivern.
[edita] Estacions d'esquí de fons
Relació d'estacions dedicades a l'esquí de fons, amb les cotes mínima i màxima, i la longitud de pistes:
- Alt Urgell
- Sant Joan de l'Erm, 1700-2200 m, 50 km
- Tuixent-la Vansa, 1830-2150 m, 30 km
- Andorra
- La Rabassa, 2050-2350 m, 15 km
- Capcir
- Espace Nordique Capcir, 1500-1900 m, 115 km.
- Cerdanya
- Estació d'Aransa, 1850-2150 m, 30 km
- Estació de Lles, 1900-2335 m, 36 km
- Guils Fontanera, 1905-2080 m, 45 km
- Pallars Sobirà
- Bonabé, 1460-1800 m, 25 km
- Tavascan Pleta del Prat, 1750-2100 m, 17 km
- Virós-Vallferrera, 1290-2200 m, 58 km