Josep Monserrat i Portella
De Viquipèdia
JOSEP MONSERRAT I PORTELLA
Barcelona 1860-1923.
Estudia a l’Escola de Belles Arts de Llotja, deixeble de Josep Reynés. El 1879 va opositar a la Pensió Fortuny de l’Ajuntament de Barcelona guanyant una menció d’honor. Participant en totes les manifestacions artístiques de Barcelona i a les exposicions internacionals d'Art de Barcelona, Madrid, Bilbao i Paris. A 1900 va ser a l'Exposició de París delegat per la Diputació de Barcelona. Professor de Llotja des de 1901 fins a la seva mort
Obra Seguint les tendències escultòriques de la seva època, Josep Monserrat es dedicà als temes representatius de la realitat: homes i dones dedicats a la seva feina (Amor i Treball, Bugadera) i aspectes íntims de la vida quotidiana (neta, convalescència). Potser el tret que el fa més destacable és la seva aguda observació en els temes populars; l’expressivitat de les seves figures fa que els estudiosos de l’art tractin la seva obra de “realisme anecdòtic”. En aquest sentit el treball més destacable és l’Avi. També es va dedicar als encàrrecs que s’havien de cenyir a les necessitats de la comanda i que, per tant, no denotaven el frescor expressiu de les obres que podia fer en total llibertat.
D’altra banda, el desenvolupament industrial que en aquell moment anava lligat a una activitat escultòrica frenètica, el va portar a participar, com a col·laborador de la Foneria Masriera i Campins, en nombrosos projectes arreu del món, com la Columna de la Independencia a Guayaquil, iniciada per Agustí Querol.
Algunes de les seves obres es conserven a diversos museus, pero unes altres estàn a l'exterior: Manelic, al Parc de Montjuic de Barcelona i Geni Alat a la façana lateral del Reial Cercle Artístic de Barceloa, al Portal de l'Àngel.
Té obres repartides arreu del món.